Bröder och systrar...
...den tid vi nu lever i...
...är en prövning för oss.
Den prövar vår Gudstro.
Och den prövar vår tilltro.
Var är vår Gud?
Tittar Han på? Ser Han?
Till och med jag har undrat: "Vilken sorts Gud prövar oss så här?"
Men sen vände jag blicken inåt
och upptäckte att svaret på min fråga
ligger i själva frågan.
Den Gud jag tror på...
...och den Gud jag känner...
...skulle inte göra en sån sak.
Det här är ingen Gud!
Den här tingesten, den här ondskan som har drabbat oss...
...vill att ni överger Honom, att ni vänder er tro ryggen.
Den livnär sig på ert tvivel.
Ge inte efter för den. Fördöm den.
Ge den inte näring.
Bli inte själva fördömda.
Vi bekämpar det genom att slåss!
Vi bekämpar det genom att överleva!
Stopp! Fader, sluta!
- Vi har inget annat val. - Bekämpa inte död med död.
Du är en bra människa, Tom Abigail. Skydda henne inte.
Det är er jag skyddar. Min personal väntar er
och de har starkare vapen. Ni är döda innan ni ens når porten.
Vad är det med dig?
Vad händer?
- Vad nu? De är sjuka! - Vad är det som händer?!
De blöder!
Herregud!
Se ondskan du skyddar.
Celia... Det var hon.
Ingen tittar ens på mig.
- Berätta vad som hände. - Jag gjorde inget fel.
Varför är de så arga?
De säger...
...att killen du sköt...
...inte var sjuk.
Vem har sagt det? Vem sa att han inte var sjuk?
- Madison? - Hon är orolig för dig.
Hon sa att hon trodde mig, pappa.
Kom hit.
- Hur ska det gå till? - Luis åker i förväg till sin kontakt.
- Miguel. - Han tar emot betalningen.
- Sen åker vi mot vackra Baja. - Stanna här. Det är nära nog.
Lycka till.
- Hur säger man "skithög" på spanska? - Inte alls. Man ler och biter ihop.
Nej... Luis, kom tillbaka! Varför kommer de hit?
- Vilka de? - Två stycken. Är nån av dem Miguel?
Ja, han vid rodret. Den andre vet jag inte.
Ta med alla under däck och göm er. Luis, ge mig din pistol.
- Ner i maskinrummet. Var är Nick? - Han är under däck.
Kom in. Vi får påhälsning.
- Nick! - Vad är det?
Vi måste gömma oss.
En av dem säger att de gillar båten.
Han imponeras av Strands rikedom och vill veta vad den kostar.
Strand säger att han inte vill prata pengar.
Akta dig, Victor.
De pratar om guld och silver.
Två tackor, en per skalle.
- Luis genomför betalningen. - Ta emot och åk.
"Ett stort fartyg för två personer," säger han.
Han vill veta att det inte finns infekterade ombord.
Vad är det, Luis? De har fått guldet.
Vänta.
Sänk vapnet! Vems sida står du på?!
- Vad hände? - Nån sa "skithög" på spanska.
Sakta ner!
Vi vill bara förhandla.
Alla stannar här inne.
- Snälla, inte i huvudet! - Jag har inget val.
- Vänta! Vänta! - Stopp!
- Gå in igen! - Vänta, det är ingen fara.
Jag ska hjälpa dig.
Snälla, jag ber er. Ge den till min mor.
- Vad är det? - Inget.
Nej, låt bli!
Låt bli honom.
Lämna mig inte. Ta den. Min mor... Min mor...
De har slutat skjuta.
De tror att det som finns på land ska döda oss.
FÖR EN BÄTTRE MORGONDAG
- Jag mår bra. - Hur långt är det?
Vi är nära nu.
Thomas!
- Thomas! - Victor!
Thomas!
Hallå!
Nej!
Chris!
Vi måste sticka! Nu!
Nick! Nick!
Herregud.
Lägg av.
Bienvenidos. Välkomna.
- Celia, säg att han är här. - Följ med. Luis?
Jag heter Sofia. Trevligt att träffa er.
Militären. Vi var tvungna att slå oss fram.
Han är en av dem nu.
Då hittar han tillbaka.
Juan, kom och hälsa på våra gäster.
Hej!
Följ mig så ska jag visa er runt men först måste jag be om era vapen.
Tack.
- Varför? - Ni behöver dem inte här.
Man kommer alltid att behöva vapen.
- Då får du behålla det. - Tack så mycket.
Men bara utomhus.
Husets regler.
Pappa...
...vi är gäster här.
Tack.
- Hur mår han? - Han har varit lugn.
Tack, Jorge.
Bättre sent än aldrig.
Förlåt mig.
Det är ingen fara.
Jag har väntat på dig.
Kan vi få en stund för oss själva?
Javisst,mijo.
Hade jag bara kommit i tid kunde jag ha gjort nånting.
Du är här nu.
Ska jag...
...hjälpa dig till sängen?
Jag har dig. Kom nu.
- Djävulen. - Inte så diplomatiskt.
- Jag har fått en kontakt. - Ja, nånting har du fått.
Vad tittar du på?
Det är en stor hund lös.
Jag vet inte.
Det är gammalt och inspelat. Här.
Är du arg på mig?
- Ring i klockan. - Det är maskerad här.
- Jag såg vad du gjorde. - Vad pratar du om?
- Lägg av. - Vad du än tror...
Jag vet vad jag såg.
Chris, du tittade bara på!
De tänkte döda henne och du bara tittade! Du tänkte låta det ske!
Jag skulle aldrig göra så, Alicia. Det skulle jag aldrig. Varför...
- Varför skulle jag? - Jag vet inte.
Säg inget till nån, Alicia.
- Du får inte göra det. Snälla. - Hon är min mamma.
Hon är som min mamma också. Vad händer om du berättar?
Förstör inget för en synvilla.
Vad du än tror har du fel. Jag frös fast, okej?
- Chris, släpp mig. - Du måste tro mig!
Du får inte säga nåt.
Och om jag gör det?
Jag vill inte skada nån.
- Hejsan, unge man. - Celia? Jag heter Nick.
Nicholas. Ett fint namn på en fin pojke.
- Jag kan inte spanska. - Är du hungrig?
- Jag är väldigt hungrig. - Det är middag först klockan åtta.
Du får lite pozole om du inte skvallrar.
Jag skulle göra vad som helst för lite pozole.
- Sätt dig. - Tack så mycket.
Tack.
- Hur smakar det? - Fantastiskt.
Luis...
Han frågade efter dig när han...
Han tänkte på dig.
- Han ville att jag skulle hälsa det. - Tack.
Du har ett tungt leende. Varför?
Jag är bara lite trött på det.
På vad?
Allt dödande.
- Vad är det? - Det här är inget nytt, Nicholas.
Vi är bara besökare.
Våra döda, och de är våra döda...
...har alltid vandrat bland oss.
Skillnaden är att vi kan se dem nu.
- Det är en stor skillnad. - Mamma.
Duschen är din, grabben.
- Jag känner hur du luktar. - Jag kommer.
- Gracias för pozolen. - Du skulle ju inte skvallra.
- Du har en speciell son. - Och lättpåverkad.
- De upplysta brukar vara det. - Han är skör.
- Tack för gästfriheten. - Ingen orsak.
- Ber du? - Nej.
- Får jag, då? - Givetvis.
- Jag beklagar sorgen. - Varför?
Han blev inte skjuten i huvudet. Eller hur?
- Nej. - Då finns det inget att beklaga.
- Det är Madison. - Gillar vi henne?
Hon är vild.
Kom in.
Jag visste inte om nån av er var sugen.
Tack för omtanken.
- Madison. - Tom.
- Trevligt att träffas, Tom. - Förlåt att jag inte lämnar sängen.
I normala fall är jag en mycket bättre värd.
Och jag en mycket mindre påträngande gäst.
Kom igen, Madison. Både du och jag vet att det inte är sant.
- Tom? - Det är bra.
- Säkert? - Jag ska gå.
Kan du lova mig en sak?
Säg vad du vill.
Kan du ta hand om honom när jag är borta?
Måste vi vara så gråtmilda?
- Han är inte lättsam. - Varför tror du att jag frågar dig?
Pappa? Jag har ropat på dig.
Pappa?
- Alla har börjat äta. - Jag vet. Jag är inte hungrig.
Celia lagar fantastisk mat.
Din mor...
Hon lagade fantastisk mat.
Ja.
- Pappa, mår du bra? - Ja.
Så du är hungrig? Det är jättebra.
Det betyder att infektionen är borta.
Vad vill du att jag säger till dem?
Säg... att jag är trött.
Okej.
- Alicia? - Hej, mamma.
- Ska du inte gå och lägga dig? - Jo, jag bara...
Det är rätt beklämmande hur mycket jag har saknat tv.
När du hade barnvakt som liten satt du alltid så här när vi kom hem.
Vid tv: N. Du försökte vara vaken men kunde knappt ha ögonen öppna.
Jag var alltid rädd att ni inte skulle komma hem.
Vad är du rädd för nu?
- Travis, vi måste snacka. - Vad är det?
Vad pratade du med Chris om på båten tidigare idag?
Chris trodde att han var ett hot, punkt slut.
- Vad är det? - Chris hotade Alicia idag.
- Att skada henne. - Nej, det kan inte stämma.
- Varför skulle han? - Jag dog nästan där vid kyrkan.
Chris kunde hjälpa mig, men lät bli. Alicia såg honom. Han bara tittade.
- Vill han se er döda? - Han är nog sjuk.
Du menar att min son vill döda er.
- Han behöver hjälp! - Vi kan hjälpa honom som Nick.
Jag ställde upp för dig, eller hur?
Varje gång han försvann, vid varje rehab...
Vem ställde upp för honom? Vem letade och fann honom?
Jag trodde att han kunde bli frisk eftersom jag trodde på dig.
- Det här handlar inte om Nick! - Okej. Tänk om du har rätt, då.
Tänk om det är nåt fel på Chris. Hjälp mig.
Jag försöker. Men han hotade min dotter!
Vår dotter! Kom igen!
Du säger ju hela tiden att vi ska vara en enad front.
Jag behöver dig nu. Maddie.
Var står du?
Alicia behöver mig inatt.
Gå till henne.
Jag går till Chris.
Kan vi kanske ta bort lakanet?
Givetvis.
Blev det bättre?
- Sov nu. - Jag kan inte.
Jag ber dig.
Den här världen var inte tillräckligt bra för dig.
Släpp taget.
Jag vill inte lämna dig.
Du kanske inte måste det.
Jag kan följa med dig.
Du...
Det var Shakespeareaktigt av dig.
Tyst nu, Thomas, innan jag ändrar mig.
Jag kan inte tillåta det.
Varför inte? Utan dig har jag ingenting kvar.
Hur skulle det gå till?
Celia kan vaka över oss. Du vet att hon gör det.
Men hur ska du...
Låt det bli mitt bekymmer.
Vad i helvete...?
- Vart ska vi? - Litar du inte på mig?
Det borde jag ha anat. Om en kvinna ber dig följa mig
utan att säga vart, då är det till Jesus.
- Det är alltid Jesus. - Nick, jag vill prata med min mor.
När var du i en kyrka sist?
Jag minns inte. Nån jag silade i.
Mamma, det är jag.
Jag är orolig för pappa.
Han är vilsen utan dig. Jag vet inte om du kan se honom.
Han är bara så skör.
Jag kan inte ens vara arg på honom längre.
Om du var här...
...skulle du veta exakt vad du ska göra.
Men inte jag. Jag vet inte vad jag ska göra.
Han är en svår människa att ta hand om.
Hur klarade du det så länge?
Jag saknar dig. Jag saknar dig varje dag.
Gloria!
Nej. Nej! Nej!
Jag kommer tillbaka imorgon. Jag lovar.
Jag älskar dig.
Tack för att du följde med mig.
Han som bor här är sjuk, precis som du var
och alla vuxna beter sig konstigt.
Jag har tränat på att jonglera.
Jag blir bättre och bättre.
Idag hade jag 45 tillslag på bollen. Men jag har ingen att spela med.
Vem pratar du med?
Det är ingen fara. Du kan berätta.
- Min mamma. - Är din mamma där inne?
- Presenterar du mig? - Du kan titta genom porten.
Jag kommer precis från källaren. Är du ansvarig för det?
De är våra familjer.
De är barn...
...makar, fruar, fäder och mödrar
till de människor som har arbetat här i flera år.
Hellre dör jag än vägrar erbjuda dem skydd.
De var inte säkra där ute. De blev jagade...
...som monster.
Församlingsmedlemmarna?
Du förgiftade dem.
Du dödade dem alla.
Nej. Det var du som dödade dem.
Du lockar döden och försätter oss i fara.
Varför fruktar du döden? Varför plågar den dig så?
Du måste försonas med dina döda, gamle man.
Vad är du rädd för?
Det var jättefint.
När Thomas var en liten pojke var han så mörkrädd
att jag måste sjunga honom till sömns.
Och det måste vara den sången. Inget annat fungerade.
En vanemänniska redan då.
Jag tyckte aldrig att du dög för honom.
Jag vet det.
Det är ett modigt och vackert beslut du har fattat.
Du ska veta att jag är jättestolt.
Jag hade fel om dig.
Hur lång tid tar det?
Inte så lång.
Somna nu, kära du.
Celia.
Du kommer tillbaka till mig.
- Vet din mor om det? - Hon sover.
- Hon oroar sig för dig. - Jag har gett henne skäl till det.
Vad vill du veta?
De är inte riktigt döda...
...eller hur?
- Nej. Det är de inte, Nicholas. - Men vad är de, då?
De är vad som kommer härnäst.
Alicia?
Vad fan håller du på med?
Chris, ut!
Ut härifrån!